ReSincronizare: Agentuoo7 Subtitrări-Noi Team - www.subtitrari-noi.ro
Există o legendă despre un om care trăieşte în mare.
Pescuieşte oamenii,
e ultima speranţă a celor părăsiţi.
Mulţi supravieţuitori susţin că i-au simţit mâinile...
împingându-i la suprafaţă,
încurajându-i până la sosirea ajutoarelor.
Dar, desigur, asta e doar o legendă.
Ajutor!
Aici!
Sherilyn!
Ajutor!
D-nă, sunt un salvamar al Pazei de Coastă.
Am venit să vă ajut.
D-le, rămâneţi cu colacul de salvare. Mă întorc să vă iau.
- Nu mă lăsaţi aici! - Aşteptaţi-ne.
Nu mă lăsa!
Coşul a fost scos din cabină şi este coborât.
Recepţionat.
În faţă şi 30 de grade la dreapta. 15 grade la dreapta.
Coşul e în apă.
Salvamarul şi supravieţuitorul sunt lângă coş.
Bagă întâi capul.
Trebuie să ies din apă!
Uşurel, în faţă.
Dă-i drumul!
Dă-i drumul! O îneci!
Salvamarul l-a pocnit în faţă.
Îl băga pe bărbat în coş.
Bărbatul e în coş.
Ridicăm coşul.
Un val mare!
La o parte! Ce te-a apucat?
Stai acolo şi taci din gură.
Văd salvamarul.
Pregăteşte-te să-i ridici.
Am primit semnalul de ridicare.
Salvamarul se apropie de cabină.
Supravieţuitorul pare inconştient.
Salvamarul e în cabină.
Se închide uşa cabinei.
Cred că mi-ai spart nasul.
Iar dvs. v-aţi omorât probabil soţia.
- 20 de minute până la Kodiak. - Recepţionat. O resuscitează.
Staţia Kodiak, aici Paza de Coastă 6096.
Avem doi supravieţuitori cu hipotermie la bord.
Ajungem în 20 de minute.
Vrem o ambulanţă la aterizare.
Bine aşa.
- Şi-a revenit? - Şi-a revenit!
Bravo, amice.
Există morţi...
şi morţi.
Jur că devii tot mai bun odată cu vârsta.
PAZA DE COASTĂ A STATELOR UNITE
- Ai fost nevoit să-l loveşti, nu? - Da.
Nici să nu te gândeşti! Rămâi acolo!
Se pare că cei mai voinici intră în panică.
Salut, căpitane.
Echipajul a zis că s-a dus la fund. Au crezut că o pierduseşi.
Am avut noroc.
Noroc, pe naiba.
- Nu credeam că vorbeşti serios. - Sigur că nu, Ben.
Cum să crezi că vorbesc serios?
Doar nu sunt o victimă care stă să se înece.
Vai, îmi pare rău că salvarea unor vieţi nu-mi lăsa timp pentru viaţa socială.
Acela...
Acela e scaunul meu.
Are dreptate. Nu-l luaţi pe ăla.
Scuze. I-am arătat ce să ia din sufragerie. N-a ştiut.
Nu ţi-aş lua scaunul.
Duceţi-l în casă, vă rog.
Nu are rost să iasă urât, Ben.
Poate fi o treabă curată, simplă. N-avem copii.
Cum rămâne cu ziua de vineri?
Ce e vineri?
Trebuia să mergem cu Carl şi Bridget...
la petrecerea de la bază.
De la bază? Unde se mănâncă doar aripioare?
Unde face cinste cine pierde la aruncarea săgeţilor? Nu poţi renunţa?
- Ai dreptate. - Ce să spun.
Ascultă-mă... O să plecăm undeva. Doar noi doi.
E prea târziu, Ben.
Nu ştiu ce aş putea să-ţi spun mai mult.
A venit vremea să mă salvez şi pe mine.
Poate că ar trebui să mă mut eu.
- Bună, aţi sunat la Helen. - Şi la Ben.
Lăsaţi un mesaj.
Nici nu ştii unde-s lucrurile în casa asta.
E mai uşor aşa.
D-le maistru militar clasa I, eşti chemat la raport.
Pot... Pot să rezolv asta.
Pot...
Pot s-o rezolv.
Spune-mi ce să fac.
- Lasă-mă să plec. - Nu.
Trebuie să răspunzi la apel.
Echipa de salvare elicopter 6096. Salvamar Unu, întoarce-te la bază.
- Nu vreau s-o pierd. - Atunci fă ceva.
De câte ori am vorbit despre asta?
Singurul mod de a-ţi salva căsnicia e să-ţi iei o slujbă la birou.
Întocmai. Ea vrea să-şi trăiască viaţa.
Ne-am putea găsi un hobby. Amândoi.
Ne apucăm de pescuit.
- De pescuit? - Da.
Tipii ca noi nu pescuiesc, Carl.
O să se rezolve totul, ca de obicei.
Vreau să te întreb ceva serios. E prea devreme să-i dau întâlnire?
Se pare că da.
SOS! Aici cargobotul Seaqueen.
Suntem la 55 de grade şi 12 minute latitudine nordică.
167 de grade şi 10 minute latitudine vestică.
Nava ia apă.
Abandonăm nava. Repet, abandonăm nava.
Uită-te la mine. O să fie totul bine, ai înţeles?
Ai înţeles? O să fie în regulă.
Bine.
S-a aprins ledul de dejivrare al rotorului anticuplu.
- Circuite secundare? - Nu.
Disjunctorii-s cuplaţi, dejivrarea a eşuat,
dar nu se mai depune gheaţă.
- Cât vă ajunge combustibilul? - Încă 40 de minute.
- Bine, preia comanda. - Am preluat-o.
Hai să vedem cu stăm, băieţi.
A eşuat dejivrarea. Avem puţin combustibil.
Conform regulamentului, ar trebui să abandonăm. Ce zici, Ben?
Dacă ne întoarcem la bază, vor muri, Bill.
Centrul Operaţional Kodiak, aici Paza de Coastă 6096.
Avem o avertizare de dejivrare a rotorului,
dar ne continuăm misiunea.
6096, informaţi-ne pe parcurs.
- 6096... - Ia legătura cu tehnicianul.
Vreau să aflu ce părere are.
Computerul indică o viteză a vântului de 60 - 85 noduri.
Închid indicatorul de altitudine.
- Menţii altitudinea fără indicator. - Recepţionat.
Mai jos! La dreapta. Resturi ale epavei în apă.
- Cer permisiunea să deschid uşa. - Acordată.
Baza Kodiak, 6096 e la faţa locului.
Resturi ale epavei în apă. Începem căutările.
Marchează poziţia.
Cobor.
Sunt morţi, Ben!
Nu ştim încă sigur.
Sunt şase oameni în apă legaţi între ei. Par morţi.
PAZA DE COASTĂ BAZA AERIANĂ KODIAK
Cred că e prea târziu.
Nu hotărâm noi. Sunt la faţa locului şi vor judecă ei.
Cer permisiunea să intru în apă.
Nu te trimit să pescuieşti cadavre, nu pe vremea asta.
Ce-ai zice să pescuiesc fii şi taţi?
O lumânare fumigenă! Avem unul viu aici!
Ai cinci minute, după care te tragem înapoi.
Baza Kodiak, aici Paza de Coastă 6096.
Avem oameni în apă şi ne trimitem salvamarul.
6096, Kodiak, recepţionat.
Unul ţine lumânarea fumigenă. Nu mai văd nicio mişcare.
Recepţionat.
Salvamarul e gata de lansare.
- Verifică-i echipamentul. - Recepţionat.
Salvamarul e echipat, verificare completă.
Cinci minute.
Salvamarul e lansat la apă.
Salvamarul e teafăr.
- Gata de întoarcere, 30 grade stânga. - Înapoi şi stânga.
- Cum stăm cu combustibilul? - Două minute până la terminare.
Sunt de la Paza de Coastă, băiete. Am venit să te salvez.
O să ajungi teafăr în elicopter.
- Am primit semnalul de ridicare. - Recepţionat.
Coşul e lansat la apă.
Suntem la minim. Trebuie să ne întoarcem.
Trage-l uşor.
- Coş la apă! - Nu mai avem timp, Carl!
Menţine poziţia. Stai.
Pune supravieţuitorul în coş.
Radioaltimetrul a luat-o razna.
Ştiu. Nu pot menţine poziţia.
Haide, Carl, trebuie să plecăm acum!
N-am primit semnalul de ridicare.
Mamă! Carl! În spatele tău!
Dumnezeule!
Am pierdut rotorul!
SOS!
Elicopterul 6096 se prăbuşeşte!
SOS! 6096 se scufundă.
Carl. Sunt aici.
Carl.
Rezistă, Carl.
Vor veni după noi.
Te-am prins. Eşti în siguranţă.
Sunt aici, Carl.
Suntem teferi. Ţine-te bine. Te-am prins.
- Crezi că ne vor salva? - Sigur că da.
Vreau imediat un C-130 la locul accidentului.
Cpt. Krauss, verifică lista de manevre.
Am înţeles, d-le comandor.
O baliză radio pe echipamentul lui Randall.
Trimiteţi elicopterele cu salvamarii.
Se întoarce un C-130 de la Attu. Are puţin combustibil.
Nu contează. Să zboare cu trei motoare.
Vreau să ştie că nu l-am părăsit.
Ascultă.
Ai auzit?
Rezistă, Carl. Haide, te-am prins.
Când ajunge elicopterul?
E în ruta spre Cold Bay.
Ar trebui să ajungă în trei, patru ore.
Să ajungă în trei.
Iisuse! Câtă apă crezi că am înghiţit?
Simţi asta?
- Simţi? - Da.
Înseamnă că eşti viu. Nu te las.
- Nici tu nu mă lăsa. - N-o s-o fac.
...fracturi cervicale grave, care ar putea duce la paralizie.
Se văd fracturi vechi la braţe şi la picior,
dar nimic acut. Din fericire, nu e nimic nou cu rană asta.
Sperăm ca rinichii să-şi reia funcţia...
şi să-l ajute să rezolve drenajul.
Vă mulţumesc mult.
Suntem prieteni de mult timp, nu-i aşa?
M-am comportat mereu bine cu tine.
Nu te-am transferat la birou la 40 de ani, ca pe ceilalţi.
Aşa e.
Acum vreau să mă asculţi.
Bine.
E un post de instructor la şcoala de elită...
Răspunsul e nu.
Ai spus că mă asculţi. Ia loc.
Nu mă interesează.
E un ordin. Ia loc.
Vorbeşti serios?
Ai două opţiuni.
Semnezi şi rămâi ca civil aici, în Kodiak,
dacă asta vrei.
Sau accepţi postul de instructor pe care ţi-l ofer.
Am vorbit cu comandantul de acolo.
Va fi clasa ta. Tu te ocupi de ei.
Ai timp să revii în formă.
Sunt în formă.
Fir-ar să fie, nu despre asta e vorba.
Ben, te rog doar să te duci acolo câteva luni.
Lucrezi cu băieţii ăia şi-ţi reîncarci bateriile.
Le împărtăşeşti din experienţa ta celor care au nevoie.
Nu poţi fi doar tu lansat la apă.
Vei şti când eşti pregătit să te întorci.
BAZA FORŢELOR AERIENE BARKSDALE
Aveţi 15 secunde să coborâţi din autobuz.
Mişcaţi-vă! Jos din autobuz!
- Grăbiţi-vă! - Haideţi!
Puneţi cărţile albe în genţile roşii.
Să punem totul în ordine. Băgaţi cărţile.
Femeile să-şi ia genţile şi să iasă din formaţie.
Urmaţi-i pe maiştrii militari Flythe şi Hall.
Ceilalţi, alegeţi-vă un pat şi puneţi-vă uniformele.
Aţi început cu 15 minute, acum aveţi 12.
Mişcaţi-vă! Haide!
Mai repede. Scoateţi-vă uniformele albastre.
Hai, mai repede.
Găsiţi patul de cazarmă. Nu-mi irosiţi timpul.
Hei, alea sunt lucrurile mele.
E patul lui.
Sunteţi un cuplu?
E în regulă. Prefer patul de sus.
Din cei 39.000 de oameni,
care fac parte din Paza de Coastă SUA,
doar 280 sunt salvamari.
Mai repede, sirenelor!
Pentru că reprezentăm elita Pazei de Coastă.
Suntem cei mai buni dintre cei buni.
Când porturile se închid din cauza furtunilor, intervenim noi.
Când marina americană rămâne la sol din cauza uraganelor, intervenim noi.
Când Dumnezeu însuşi se coboară din ceruri...
şi-şi distruge opera cu vânturi puternice ce smulg casele,
intervenim noi.
Rata diminuării numărului de elevi este de 50°% în această şcoală.
Dacă, printr-un miracol, sunteţi dotaţi pentru această meserie,
PANOU RECORDURI RECORDURI ACVATICE - RANDALL
atunci veţi ajunge să vă câştigaţi o pâine neagră,
având toate şansele de a muri încet, îngheţaţi şi singuri,
în întinderea nemărginită a mării.
Totuşi, aveţi ocazia de a salva vieţi
şi nu există chemare mai mare ca asta.
Doamnelor şi domnilor, bun-venit la şcoala elitelor.
Aveţi întrebări?
Navigator aerian Fischer. Am o întrebare.
Tipul care deţine acele recorduri mai e în viată?
De ce întrebi?
Mă gândeam să-l anunţaţi...
că îi voi bate toate recordurile.
Serios? De ce nu-i spui singur?
E în spatele tău, în fundul sălii.
Clasă, salutaţi-l pe maistrul militar clasa l Ben Randall.
Va fi instructorul vostru principal în următoarele 18 săptămâni.
Maistrul militar clasa I Randall e unul din cei mai decoraţi salvamari...
din istoria Pazei de Coastă Americane.
Ben, vrei să le spui ceva?
Nu, cred că s-a vorbit destul astăzi.
Maistru militar clasa a II-a Skinner, sunt ai tăi.
Drepţi!
- Continuă. - Am înţeles, d-le comandor.
Antrenamentul de testare începe mâine, la 7.00.
Sunteţi liberi. Ieşiţi în formaţie pe uşa din faţă.
Întâi primul rând, apoi al doilea.
Frank.
"Când Dumnezeu smulge casele de pe pământ"?
Mă luase valul.
Şi n-am vrut să atrag atenţia asupra ta.
Mi-a părut foarte rău pentru echipajul tău.
Hai să dăm o raită pe aici.
- Stai într-o cameră de o persoană? - Da.
Helen are nişte probleme de familie, de care trebuie să se ocupe.
SOS!
Aici Ballmariner!
Nava a luat foc!
Hai!
- Daţi-i drumul! - Hai, buturugilor!
Mişcaţi-vă!
Lucraţi în echipă!
- Două rânduri. - Două rânduri.
Aţi auzit?
Da, d-le maistru militar Hall.
Foarte bine, hai să încercăm. Culcat!
Drepţi şi salutaţi.
Ura!
- Ce naiba a fost asta? - Groaznic.
- N-am mai văzut aşa ceva. - A fost oribil.
Hai să mai încercăm o dată.
- Douăzeci şi doi. - Haide!
- Sus! - Douăzeci şi trei.
Jos. Sus.
- Douăzeci şi patru. - Fundul mai jos, Cable!
- Sus! - Douăzeci şi cinci.
Este absolut îngrozitor.
Drepţi, până la pin şi înapoi! Marş!
Mişcaţi-vă fundul! Daţi-i drumul!
Haide!
Să vină înapoi.
- Înapoi! - Înapoi marş!
- Înapoi în formaţie. - Haide!
- În formaţie. - Mişcaţi-vă!
Înapoi în formaţie.
Culcat! Maistru militar prezent.
Drepţi şi salutaţi.
Ura!
Nu mă interesează cine sunteţi,
de unde veniţi şi încotro mergeţi.
Mă interesează doar un lucru.
Victimele viitoare pe care va trebui să le salvaţi.
Dacă simt că nu veţi reuşi, veţi pică, ne-am înţeles?
Da, să trăiţi!
Hodge, de unde eşti?
Din Teaneck, New Jersey, să trăiţi!
Hodge încearcă pentru a treia oară.
Ai de gând să reuşeşti de data asta?
Sper că da, d-le maistru.
Speranţa nu te ţine la suprafaţă, Hodge.
Nu te mai lăsa dus de val, ci mergi contra curentului.
Am înţeles, să trăiţi!
Fisch.
Fisch, ce cauţi aici?
Am venit să vă întrec aşteptările, d-le.
Sunt însufleţit, născut şi crescut ca să fiu salvamar. Ura!
Sunt convins că ai repetat fraza asta toată dimineaţa.
Dl. Fischer e campionul de înot al liceului.
Toate ligile prestigioase i-au oferit burse.
Îmi cer scuze. Nu mi-am dat seama că e aşa de calificat.
Ai bătut recorduri în piscină?
Uimitor.
Cât avea, 2,5 m în capătul adânc?
Dacă nu funcţiona cleştele pentru nas?
Dacă-ţi intră un alt înotător pe culoar?
Dumnezeule, puteai să mori.
În program scrie că veţi avea un antrenament de testare la sol.
Nu e nevoie.
Vi se va cere să vă oferiţi serviciile în apă.
Aşa că în apă veţi fi testaţi.
În loc de testul la sol pentru aptitudini fizice.
Acest exerciţiu e de admitere/respingere.
Bateţi apă timp de o oră.
Dacă atingeţi peretele sau fundul piscinei, aţi picat.
Şi veţi pleca acasă.
D-le instructor, în această şcoală au dreptul la două încercări.
Nu-i puteţi da afară din prima.
Dacă nu poţi supravieţui în apa caldă din piscină,
atunci n-ai ce căuta aici. S-a înţeles?
Da, să trăiţi!
Ura, clasa 5506.
Cine ştie motto-ul salvamarului?
"Ca ceilalţi să trăiască!"
Deja mă simt mai în siguranţă.
Eşti gata să-ţi sacrifici viaţa pentru ceilalţi, Peştişorule?
Da, să trăiţi.
Trebuie să-ţi câştigi acest drept. Gândiţi-vă cu toţii la asta.
Va veni un moment...
în care vă veţi simţi extenuaţi şi veţi vrea să cedaţi.
Întrebarea e: o veţi face?
Există trei litere care vă pot scăpa de exerciţiu.
RLC. Renunţare la Cerere.
Ia uite.
Ce pierdere de timp.
- Eşti bine? - Haide, capul sus.
Să-l ajute cineva.
Se duce la fund!
Ajutaţi-l.
Haide!
- Ajutaţi-l. - Ajutaţi-l!
Nu intraţi în panică.
Haide.
Haide, odată.
Poţi să pleci.
- Mi s-a pus o crampă. - S-a terminat.
Hai, Lyons, ieşi din apă. Mai repede.
- Haide. - Haide.
În picioare.
Prima lecţie de fizică: masă musculară nu vă ajută să plutiţi.
D-le maistru militar Watson, scoate-i din piscină.
Am înţeles, să trăiţi.
Toată lumea să iasă din apă. Mai repede! Mişcaţi-vă!
În viteză!
Şeful clasei, aici.
Parcă spuneai că vrei să-ţi dai viaţa pentru alţii.
Aşa e, să trăiţi.
Şi de ce nu ţi-ai salvat colegul...
când a întins mâna spre tine?
N-am ştiut că lucrăm în echipă.
Numai aşa lucrăm, campionule de înot.
Am înţeles, să trăiţi.
Dobitocule.
- Mai spune o dată. - M-ai auzit.
Hei! Liniştiţi-vă!
- Nu merită. - Gata.
Veşti bune, Lyons. Am auzit că e un post liber de balizor.
O să pun o vorbă bună pentru tine.
CĂ CEILALŢI SĂ TRĂIASCĂ
O să-mi fie dor de tipul ăla.
- Ce faci? - Ţi-am recuperat patul.
- D-le comandor. - Intră, Ben.
Nu pierzi vremea.
Lyons era unul dintre candidaţii de vârf.
Uneori e nevoie să sacrifici un ostatic.
Ştim cu toţii că eşti o legendă,
dar programul nostru a dat rezultate.
E o discrepanţă între antrenamente şi ce se întâmplă în larg.
- Serios? - Da.
Intenţionez s-o micşorez.
Dacă are cineva ceva împotrivă,
l-aş ruga să-mi spună.
Aşa se vor desfăşura lucrurile, d-le?
Da.
- Îmi permiteţi să mă retrag? - Da.
Haide. Mergeţi strâns, în formaţie.
Rămâneţi în rând. Daţi-i drumul.
Aveţi trei minute ca să vă puneţi echipamentul. Integral.
Fiţi gata! Start!
Haide!
Sunteţi gata?
Haide, salvamar!
Nu cedă.
Ai auzit?
Drepţi şi salutaţi!
Dacă greşiţi, recunoaşteţi. Vă lingeţi rănile şi continuaţi.
Vor plăti cu toţii pentru gura ta spurcată.
- Jos. Sus. - Unu!
Jos.
- Sus. - Trei!
Jos. Sus.
Cinci! Şase!
- Înainte. - Şapte!
Aţi înnebunit?
Sunt căpitan-comandor! Drepţi!
- Ura! - Culcat!
Ura!
Hai.
Ura.
Ura!
Se poate muri din cauza clorului?
Nu-mi mai simt picioarele. Vorbesc serios.
Nu ştiu cum vă simţiţi voi, dar eu mă simt bine.
Tipul ăsta, Randall, are o metodă ciudată.
În două săptămâni, a trimis acasă jumătate din clasă.
E o legendă.
Cică ar fi salvat vreo 200 de persoane.
Eu am auzit că vreo 300.
Ce contează câte a salvat?
Dacă e aşa de tare, ce caută aici?
Cum merge, băieţi?
Hei, Z, unde te duci?
Se mărită prietena cea mai bună a surorii mele...
şi dă o petrecere mare în oraş.
I-am promis că mă duc.
O petrecere de nuntă?
- Felicitări. - Mulţumesc.
Bună.
- Felicitări. - Bună.
Mă bucur să te cunosc.
Da, Kodiak, Alaska. Numărul lui Helen Randall.
Încercaţi Helen Freeman.
Sigur.
Bună, sunt Helen. Lăsaţi un mesaj.
Helen, sunt Ben. Doamne, ce ciudat sună.
Nu ţi-am mai spus pe numele de faţă de când eram copii.
Helen, dacă eşti acolo, răspunde. Trebuie să vorbim.
Te rog.
Bine.
Pentru cei care au picat şi pentru cei care au trecut de Faza 1.
- Noroc. - Noroc.
- Ura! - E nemaipomenit.
Şi pentru fata noastră, Lindsey. Mă poţi salva când doreşti.
- Am auzit bine? - Nu cred că ai spus-o.
- N-am auzit bine. - N-a spus-o.
Ştii ceva, Doran? Pe tine cred că te-aş lăsa să te îneci.
Salut, d-le.
Ben, e încinsă în seara asta.
Nu s-a schimbat locul ăsta.
- Din Kodiak, Alaska... - Termină.
...maistrul militar clasa I Ben Randall, la orizont,
în carne şi oase.
Cred că datorez bani cuiva.
- Eşti groaznică. - Ben.
Am auzit că vii să predai în oraş.
Se întoarce roata karmică cu siguranţă.
Pentru reîntoarcerea fiului risipitor.
- Unde-ţi e jumătatea? - A vrut să rămână acasă.
- Aha. - A avut de lucru.
Vrei să zici că a preferat să-şi petreacă iarna în Kodiak decât în Louisiana?
- Bine, termină. - "A vrut să rămână acasă."
Ce bine că avem o sticlă plină şi toată noaptea la dispoziţie.
Aşa e.
Ia uite. Se uită la tine.
Tipa aia nu se uită la mine.
Ai arătat spre ea?
- Te-a văzut când ai făcut asta? - Nu ştiu.
Du-te să vorbeşti cu ea. Trebuie să faci primul pas.
- Da. - Nu pot.
Nu mă simt în largul meu să vorbesc cu femeile acum.
Vrei să sari din elicopter să-ţi câştigi...
- pâinea... - Cu mine vorbeşti.
...dar nu poţi vorbi cu o fată?
- Exact asta îţi spuneam. - Ce mieros eşti.
Fii atent, te ajut eu.
O să-ţi arăt cum se face.
Alege cea mai tare tipă de aici. O duc acasă.
- Doamne! - Bine.
- Se duce. - Ce-ar fi să aleg eu fata?
Bine.
- În regulă. - Pe care ai ales-o?
Să fie sexy.
- Unde te uiţi? - Bine.
La bar. La ora 2.00.
- Da. - Bună alegere.
Nici vorbă să te bage în seamă.
- Tipa aia? - Da.
Pe o sută de dolari că te trimite la plimbare...
în mai puţin de un minut.
Bum.
- Sună a pariu. - Asta şi e.
Bine.
Pe o sută de dolari că batem palma în mai puţin de un minut.
S-a făcut.
- Jos pălăria. - Tic-tac.
Cronometrul porneşte când vorbesc cu ea.
În regulă.
- Ce jenant o să fie. - Bine, amice.
Ce zici? Care-i treaba?
- Crezi că reuşeşte? - Da.
Bună seara, d-nă. Vă pot oferi o băutură?
Nu prea cred.
Nu ştii ce pierzi.
Eşti convins că mai ţine?
Asta e replica ta forţe ca să mă dai gata?
După cum văd eu lucrurile, ai două posibilităţi:
pleci de lângă mine...
sau pleci cu mine şi împărţim banii.
Banii?
Care bani?
Cei pe care ai pariat cu prietenii tăi că mă poţi agăţa.
Asta mă agită.
Îi dă papucii.
Cât timp mai ai?
- Vreo 20 de secunde. - Mergem?
- Măiculiţă! - Nu se poate.
Mie mi se pare că pleacă împreună de la bar.
Nu se poate!
Cred că e o glumă.
- Incredibil. - Cum a reuşit?
- Sunt impresionat. - Şi eu.
E un bar lângă bază, numit Maggie's. Îl ştii?
Da.
Bine. Ne întâlnim acolo vinerea viitoare pe la ora 20.00.
- Ai un nume? - Da.
Nu uita de bani.
Şi numele mic?
Îţi dai seama că nu mă pot întoarce în bar.
Bate moartea la uşă.
Alarmele şi privarea de somn fac parte...
Unde naiba sunt?
Primele stadii ale hipotermiei sunt cele mai critice.
De ce?
Pentru că încă mai ai capacitatea de a gândi. Repetaţi.
Încă mai ai capacitatea de a gândi.
Deciziile luate în faza asta...
vor determina dacă veţi trăi sau muri.
De ce nu-i faci respiraţie gură la gură?
Dintr-un motiv anume?
Nu cunosc pe nimeni care să rămână în viată...
fără să respire 15 minute, d-le.
Eşti medic legist?
Nu e treaba noastră să constatăm moartea cuiva.
Ce spunem?
Există morţi şi morţi.
Nu ne oprim niciun moment, Jake, de la cabină până pe pistă.
- Nu ne oprim. - Am înţeles, să trăiţi.
- S-a înţeles? - Da, să trăiţi.
Jake, în piscină. Hodge, e rândul tău.
Treci la manechin.
Bine, trei litere.
Spuneţi cele trei litere şi primiţi o ceaşcă cu cafea şi o pătură.
Ce zici, Peştişorule?
Nu mai mi-e frig, d-le.
Nu mai ţi-e frig pentru că-ţi circulă sângele...
dinspre extremităţi spre inimă.
De aceea nu-ţi mai mişti braţele.
Aşteptaţi-vă să vă petreceţi 60°% din timpul serviciului...
într-o stare uşoară de hipotermie.
Pot să vorbesc cu tine?
Da, d-le.
De ce nu am fost informat? Există ore de curs.
Treaba ta este să le predai stadiile hipotermiei.
În două minute şi jumătate vor înţelege totul.
Îmi permiteţi să merg mai departe?
Da.
Trei litere şi veţi primi o ceaşcă cu cafea şi o pătură călduroasă.
Ce spuneţi, clasa 5506?
Ura.
Este un exerciţiu anaerob, în care sunteţi privaţi de oxigen.
Voi şi partenerul vostru veţi împinge cărămida...
pe fundul piscinei până în capăt şi înapoi.
Când aveţi nevoie de aer, ieşiţi la suprafaţă. O respiraţie.
Partenerul trebuie să rămână sub apă până reveniţi.
Mişcaţi cărămida doar când o atingeţi amândoi.
Dacă ieşiţi amândoi la suprafaţă, aţi dat greş.
Acest exerciţiu vă învăţa să lucraţi în echipă.
La semnalul meu, lăsaţi echipamentul, intraţi în piscină şi alegeţi partenerul.
ANGAJAMENT
Am spus o respiraţie, Sunkist. Dă-i drumul!
- Nu pot. - Haide!
- Nu pot. - "Nu pot."
Mişcă-ţi fundul afară! Marş!
Hai! Culcat!
Dacă vrei să renunţi, fă-o acum. Nu-mi strică nişte pantofi noi.
Avem o problemă.
Lipseşte cineva.
Iisuse!
Avem un nou record. Ura.
M-am săturat de recorduri. Adu-l încoace.
Crezi că mă impresionezi că poţi să-ţi ţii respiraţia, Peştişorule?
N-aş vrea să mă gândesc ce v-ar impresiona, d-le.
Scoateţi-l din piscină. Am terminat pentru astăzi.
Ieşi din piscină, Fischer.
- Ura! - Mişcă-ţi fundul.
Drepţi şi salută, Sunkist.
Afară din piscină.
Recorduri.
Nu vă uitaţi direct în flacără.
Vă va obstrucţiona vederea noaptea.
Asta e o lumânare fumigenă Mark 58. Aşa arată.
Va ilumina la 15 m...
şi poate fi detectată cu infraroşu de la mare distanţă.
Acesta e un model demonstrativ.
Modelul obişnuit va arde 40 - 60 de minute.
Fiţi atenţi.
Modelul Mark 58 e folosit pentru testarea curenţilor.
Maistrul militar clasa a III-a Watson vă va da detalii.
Cinci minute.
Vasul pe care îl vedeţi se înclină spre babord.
Ca salvamari, când ajungeţi la uşa elicopterului,
trebuie să analizaţi...
cu ce vă confruntaţi acolo jos.
E foarte important să înţelegeţi care vă sunt limitele.
Fără o evaluare corectă riscaţi să muriţi.
În acest caz, vasul e blocat între blocuri de gheaţă în Marea Bering.
După cum vedeţi, echipajul e pe punte...
într-o poziţie oarecum uşor de recuperat.
Dar, deodată...
Blocurile alea de gheaţă cântăresc mii de kilograme.
Închipuiţi-vă cum e să fii prins între aceste blocuri enorme...
şi să încerci să înoţi.
Mulţumesc.
Următorul scenariu, d-le maistru militar Watson.
Înainte de a părăsi elicopterul...
Standardizarea a fost un criteriu de succes în timpul uraganului Katrina.
Au venit echipaje de intervenţie din toată ţara,
dar nu conta, pentru că fuseserăm cu toţii antrenaţi la fel.
Nu-mi cunoşteam pilotul său copilotul,
nici mecanicul de zbor. Dar ştiţi ceva?
N-a contat pentru că...
De aceea o facem.
Ca să vă obişnuiţi cu acea idee.
Când decolează elicopterul, când vântul suflă puternic...
- Douăzeci! - Jos! Sus!
- Douăzeci şi unu! - Jos! Sus!
- Douăzeci şi doi! - Jos! Sus!
Douăzeci şi trei!
- Doi! - Jos!
- Sus! - Trei!
N-am nevoie de pământ N-am nevoie de copac
În largul mării vreau să mă aflu
- Mags, îmi dai o bere? - Sigur.
Ia te uită.
O să bei ceva cu mine, aşadar.
Nu, o să beau lângă tine. E cu totul altceva.
Eşti o obraznică şi jumătate, nu-i aşa?
- Cum te cheamă? - Daisy Buchanan.
Minţi, Daisy Buchanan.
- Se prea poate. - Nu.
Asta e o minciună get-beget.
Să înţeleg că ai citit Marele Gatsby.
- Unde-s banii? - Nu-i am la mine.
Dar sunt pe-aproape. Într-un loc sigur.
Ţi-am desenat o hartă cu un set de indicii.
Fiecare indiciu e mai diabolic decât anteriorul.
Merge şi aşa.
E o poză cu pantalonii tăi.
Dar, dar e o poză proastă, de aia e diabolic de inteligentă.
Frumos.
De ce s-a făcut Emily Thomas profesoară?
De ce vrea Jake Fischer...
să sară din elicoptere?
Am omorât nişte tipi şi a trebuit să fug din Dodge.
- Minţi. - Se prea poate.
Adevărul.
Cariera mea la rodeo se ducea de râpă.
- Aşa mai merge. - E rândul tău.
Trebuie să plec.
Să pleci? Nu se poate.
Tocmai când ne distram. Mi-ai jignit desenul.
Ţi l-ai jignit singur.
Deşi, sinceră să fiu, e un desen slab.
Nu poţi să pleci pentru că-mi datorezi un dans.
Nu prea cred.
Atunci va trebui să-ţi iau banii,
pentru că nu mi se pare corect...
O dată la 18 săptămâni, vine câte un grup...
care încearcă să agaţe frumuseţile din oraş.
Eu locuiesc aici. Lucrez aici.
Dar eu îţi cer doar un dans.
Bine, doar unul.
Fără să te ataşezi. O chestie ocazională.
Mă pricep la chestii ocazionale.
Sunt regele relaţiilor ocazionale.
Dar mai e ceva.
Va trebui să încetezi să mă dezbraci din priviri,
căci n-ai nicio şansă să te culci cu mine.
Hei.
Trebuie să plec la serviciu.
- Am întârziat. Am adormit. - Ce...
- O să mă omoare. - Ba nu.
Nu sunt la liceu.
Nu-ţi dau învoire că ai întârziat.
- Miroşi frumos. - Miros ca tine.
- Nu s-a întors? - Nu.
Măi să fie!
În patru ani de când sunt instructor, nu mi-a lipsit niciunul.
Du-i pe ceilalţi în piscină. Vin şi eu.
Da, să trăiţi.
Dumnezeule, uite-i. Opreşte maşina.
- Aici? - Da.
- Bine. - Te sun.
Sper. Pa.
Jake!
Navigatorul Fischer a întârziat
Poftim.
Navigatorul Fischer a întârziat
Salut.
La întâlnire cred că s-a distrat
Ia te uită.
I-auzi. "Un boboc duce echipă la câştigarea titlului."
Adică tu.
Ca să vezi!
"La doar 16 ani, Jake Fischer are calităţile unui sportiv profesionist.
"Un lucru e sigur: pe acest tânăr pare să-l aştepte un viitor strălucit."
Cred că n-au ştiut că vei pica la şcoala elitelor.
Ai avut o seară plăcută?
Îmbracă-te.
Mai avem nevoie de o cărămidă. Aduceţi-o.
Peştişorule.
Datorită activităţilor extraşcolare ale d-lui Fischer,
aţi petrecut 36 de ore fără să dormiţi.
Dă semnalul.
Şef al clasei, ajunge. În formaţie, în capătul piscinei.
Am înţeles, să trăiţi.
Clasă 5506, în formaţie!
Nu. Tu rămâi cu mine.
Sunt salvamar, da, asta sunt
Sunt aici pielea să ţi-o salvez
Sar din elicopter şi atârn de cablu
Gata, termină.
Nu reuşesc să te citesc, Fischer.
Îţi place să-ţi apară poză la ziar.
Cauţi glorie, puicuţe, nu-i aşa?
Când e vorba de salvarea cuiva,
te pui pe primul plan de fiecare dată,
aşa cum ai făcut în prima zi, în piscină,
cum ai făcut ieri, când ai lipsit de la inspecţie.
Nu se va mai repeta, d-le!
De ce nu vrei să ne scuteşti pe amândoi şi să renunţi?
Sunt salvamar, da, asta sunt
Sunt aici pielea să ţi-o salvez
Sar din elicopter şi atârn de cablu
Nu-s Tarzan Dar am voinţă şi-s destoinic
Pedepsiţi-mă altfel, d-le.
Treizeci!
Treizeci şi unu!
Treizeci şi doi!
Treizeci şi trei!
CENTRU DE INSTRUCŢIE DE SUPRAVIEŢUIRE AVIATICĂ
Treizeci şi patru!
RECORDURI ACVATICE
Treizeci şi cinci!
Treizeci şi şase!
Gata. Picioarele jos.
Maistru militar prezent. Drepţi şi salutaţi.
Ura!
LIPSĂ DE OXIGEN 3:03 SEC - FISCHER
Bună dimineaţa.
Astăzi urma să învăţăm...
cum să abordăm o victimă care se îneacă în largul mării,
dar cred că pe unii dintre voi nu îi interesează asta.
De fapt, cred că pe unii de aici...
nu-i interesează deloc să salveze vieţi omeneşti.
Cred că unii dintre voi...
sunt mai interesaţi să bată recorduri.
Aşa că astăzi va fi ziua recordurilor.
5:28.
Trece recordul pentru Peştişor.
Mamă, ce rapid e.
E bun.
Ai bătut recordul, Fisch!
Încă un record! Scrie-l pe panou.
- Bine aşa. - Eşti cel mai tare!
Voi ceilalţi nu meritaţi să fiţi în aceeaşi piscină cu Jake.
Vă face praf.
Ia uite ce repede înoată! E rapid!
Mamă, cât e de rapid.
Vă luptaţi cu toţii pentru locul doi. Primul dintre învinşi.
Ce distractiv e.
Vom da cupele mai târziu.
Incredibil.
Vrei să le spun tăntălăilor să iasă?
- Nu vrei să ştii ce zi am avut. - Ba da.
Tipul ăsta, Randall...
Indiferent ce aş face, nu e suficient de bine.
Poate că încearcă să te forţeze ca să te stimuleze.
Noi, profesorii, mai facem asta cu cei în care credem.
Nu, are ceva cu mine.
Ştie că sunt mai bun decât era el în şcoală.
Astăzi i-am bătut toate recordurile.
Le deţin pe toate.
Nu chiar pe toate.
E un record pe care n-o să-l baţi.
Asta e Aegis.
Un vas medical. A luat foc.
A fost un coşmar. Ardea lumea în pături.
Iar Ben Randall i-a scos pe toţi de acolo,
cu excepţia acestui tip.
Când vasul a început să se scufunde,
Aegis arde şi se scufundă: Transport medical distrus
s-a întins şi l-a prins pe tip.
Atârna de cablu, având în mâini viaţa acestui om,
iar troliul se blochează.
Sunt 20 de minute până la bază. Bărbatul urla.
Ben îl priveşte drept în ochi şi ştii ce-i spune?
"Nu-ţi dau drumul."
Ce s-a întâmplat?
Şi-a dislocat umărul, şi-a rupt ligamentele de la mână.
Dar nu i-a dat drumul.
Douăzeci de minute, cu degetele de la mâini.
Dacă baţi recordul ăsta, anunţă-mă şi pe mine.
Am avut o zi bună.
Uite la ce mă gândeam. Hai să ne dăm o întâlnire.
- Şi asta ce e? - Nu aşa.
O întâlnire ca la carte.
Într-un restaurant frumos, îmbrăcaţi elegant.
Îţi aduc flori.
Parcă a fost vorba de o chestie ocazională.
Dar e vorba de o friptură.
N-o să dea naştere o friptură unei legături emoţionale durabile.
Vorbesc serios.
Da?
- Da. - Şi eu.
E o simplă cină. Ce-i rău în asta?
Dacă ai comanda o friptură, mi-aş imagina că e implicată o vacă.
Ce ai aici, o galerie de artă? Ce înseamnă "2" -ul ăsta?
Ca să ştie tipul din spatele meu pe ce loc ajunge.
Dar astea?
Sunt iniţialele colegilor mei de la echipa de ştafetă din liceu.
Aţi făcut-o lată la o beţie?
Cam aşa ceva.
- Să revenim la întâlnirea noastră. - Doar o simplă cină, da?
Fără flori şi nu discutăm nimic sentimental sau important.
Sunt pregătit...
să discut o oră întreagă despre Chicago Bears.
Şi putem să facem sex detaşaţi...
imediat după aceea.
Crezi că o să mă culc cu tine de la prima întâlnire?
S-o crezi tu.
Mi-ai tras o lovitură cu capul.
O să te învăţ cum să faci spate.
E destul de complicat, diferit de stilul fluture.
Nu pot să dorm.
Normal că nu poţi.
Te-a părăsit soţia. Ţi-a murit cel mai bun prieten.
Sună că versurile unui cântec country.
Dacă ai fi avut un câine, l-ar fi călcat maşina.
- Ţi-a trimis actele? - Da.
Le-ai citit?
Nu.
Nu crezi c-ar trebui s-o faci?
Ştii că n-a mai fost altcineva în viaţa mea.
Pe naiba, Ben.
Eşti bigam.
Ai fost însurat cu Paza de Coastă toată viaţa.
Dă-mi umărul.
Probabil că ai înotat până l-ai dislocat ca să dovedeşti că ai 19 ani.
Am dreptate?
Când naiba am îmbătrânit?
Eu am fost dintotdeauna bătrână.
Dar ştii ceva? Nu-mi pasă.
Mă dor muşchii pentru că i-am folosit.
Dacă mi-e greu să urc scările,
e pentru că le-am urcat în fiecare seară să mă întind lângă omul care m-a iubit.
Mi-au apărut riduri,
dar am stat întinsă de mii de ori sub cerul liber, la soare.
Arăt şi mă simt aşa pentru că am băut şi am fumat,
am trăit şi am iubit, am dansat, am cântat, am asudat...
şi mi-am pus-o toată viaţa asta frumoasă,
dacă vrei să ştii.
Nu e rău să îmbătrâneşti.
E un drept pe care ni-l câştigăm.
Va veni un moment când va trebui să hotărâţi...
pe cine să salvaţi şi pe cine nu.
E o responsabilitate enormă,
dar pe care va trebui să vi-o asumaţi ca salvamari.
Mai grav este că...
va trebui să trăiţi cu asta...
toată viaţa.
Va veni un moment în care va trebui să spuneţi nu.
Sunteţi persoana cea mai importantă pe care trebuie s-o menţineţi în viaţă.
Vă veţi confrunta cu grupuri între cinci şi 20, toţi spunând: "Salvează-mă."
Aşteaptă un miracol.
- Câţi ani ai, Hodge? - Douăzeci şi patru.
La 24 de ani, tu trebuie să devii acel miracol.
Trebuie să găseşti un mod de a fi acel miracol.
Te uiţi la dreapta, în centru, la stânga.
Ura!
Sunteţi bine, d-le? Sunt salvamar.
Din nou.
Bine, ajunge. Pauză.
- Intră în panică de fiecare dată. - Hodge, vino încoace.
Hei.
Singura diferenţa dintre tine şi victimă...
e atitudinea cu care intri în apă.
Trebuie să-ţi păstrezi cumva calmul...
în faţa haosului. Înţelegi?
Ăsta e primul obstacol, Charlie.
Dacă mai greşeşti o dată, ai picat.
- Ieşi din apă. - Am înţeles, să trăiţi.
Care-i treaba?
Nu trebuie să accepţi porcăria asta, Hodge.
Ţi-e uşor să spui, Fischer.
Serios?
Da.
Nu înţelegi.
Nu-ţi dai seama că eşti mai puternic ca mine.
Cum aşa?
Dacă sunt dat afară de aici, eu nu mă mai întorc.
Cu siguranţă nu vin şi a doua oară.
Tu ai curaj, omule.
Sunt prost.
Cât timp ai fost aici?
În total... Zece săptămâni prima oară,
- şase şi două zile a doua oară... - Şi şase săptămâni acum.
Deci ai fost aici...
mai mult ca oricare dintre cei care au absolvit,
dar tot nu crezi că vei reuşi.
Fii mai îngăduitor cu tine.
Hai să mergem să bem o bere.
N-ai întâlnire cu fata de la nuntă?
Da, dar la 21.00. Avem timp. Îmbracă-te.
Hai să mergem.
Sub apă, când împingi cu braţul,
- mişcă-ţi mâna... - Stai puţin. Unde mergem?
Jake, e barul calmarilor. Sunt ăia de la Marină acolo.
Şi ce dacă? Berea e bere.
Când tragi apa cu braţul, îţi împingi şi corpul.
- Ca şi cum... - Mă duc repede.
Nu, te laşi într-o parte şi împingi aşa.
Charlie, înlocuieşti ferurile alea...
- înainte să te chercheleşti? - Da, să trăiţi.
O să cred când o să văd.
Mergem la şcoala elitelor,
care e cea mai grea şcoală din armată.
Sunt picaţi... Cât, 50°%?
50°%.
- Peste 50°%. - Peste 50°%.
Dar noi am rezistat, pentru că suntem cei mai tari.
Când porturile se închid din cauza furtunilor, cine intervine?
Noi.
Când marina americană rămâne la sol din cauza uraganelor,
adică tipii ăia de acolo, cine intervine?
Exact, noi.
Scumpule, ar fi cazul să vorbeşti mai încet.
Bine, scumpo. Mi-a spus "scumpule".
Bine, scumpo.
Când Dumnezeu însuşi se coboară din ceruri...
- Şi ce face, Jake? - Smulge casele de la pământ.
Când Dumnezeu însuşi smulge casele de la pământ, intervenim noi,
pentru că suntem salvamari...
şi asta e meseria noastră, cu asta ne ocupăm.
Poate vreţi să vă verificaţi din nou busolă.
Nu e barul salvamarilor din băltoace.
Nicio problemă, tocmai plecam.
- Ia loc, Hodge. - Jake.
- Termină-ţi berea. - Jake.
Ia loc, Hodge.
E berea mea.
Ai terminat-o?
Probabil că e happy hour.
Hei!
Potoliţi-vă!
Toţi de aici sunt nişte retardaţi.
Ascultă, când pot să dau telefonul la care am dreptul?
Ştiu că am dreptul. Când pot să sun?
Îmi pare rău, d-nă,
dar dacă nu vine nimeni în 20 de minute, îmi trebuie masa.
- Bine. - Îmi pare rău.
Da.
N-o să mai vorbească cu mine.
Ştii că ne vor da afară din şcoală, nu?
Da.
Măcar nu pot să spună că am renunţat noi.
Tot nu reuşeam. Skinner are dreptate. Intru în panică.
Dă-l dracu' pe Skinner.
Sunt Skinner. Încearcă să scapi.
Ce faci, frate? Fischer, dă-mi drumul.
Trece timpul. Desprinde-te.
Fischer, mă doare. Dă-mi drumul, omule!
Haide, Fischer, că mă răneşti. Dă-mi drumul!
- Desprinde-te odată! - Lasă-mă, Fischer!
- Încearcă să scapi, Hodge. - Lasă-mă!
Ţi-am spus să-mi dai drumul!
Bine.
Aşa se întâmplă şi când eşti în apă.
Ne putem întoarce mai târziu.
Vă lăsăm să fumaţi liniştiţi o ţigară şi să vă şuşotiţi.
Nu ne puteţi da afară.
Ba da, se numeşte perturbarea ordinii publice.
- N-am ratat nicio probă. - N-aţi ştiut să vă controlaţi.
Aţi ratat incalificabil proba asta.
Aşteptaţi aici.
- Se poate? - Da, intră.
Respingerea dosarelor.
Bătaie în bar?
- Cheamă-i înăuntru. - Da, d-le.
Atenţie!
E vina mea, d-le. Hodge n-are nicio vină.
- E adevărat, Hodge? - Da.
Bine, poţi să pleci.
- D-le, eu... - Am spus că poţi să pleci.
Haide.
Mă daţi afară pentru că am luat apărarea Pazei de Coastă?
Paza de Coastă există de 200 de ani.
Mă îndoiesc că are nevoie de apărarea a doi dobitoci.
Ia loc.
Am încercat să te descifrez de câtva timp şi...
Nu înţeleg.
Munca asta pare oarecum servilă...
pentru unul ca tine.
Campion de înot, burse de la universităţi de prestigiu.
Le refuzi pe toate că să vii aici.
- De ce? - Am venit să salvez vieţi, d-le.
Am vorbit cu antrenorul tău, Jake.
- Aţi vorbit cu antrenorul? - Da.
Dosarul tău nu mă convingea.
Câştigi campionatul de stat în primul şi al doilea an de liceu,
apoi nu mai înoţi în următorii doi.
Eu am absolvit şcoala publică, aşa că, scuză-mă,
dar n-avea niciun sens.
Cronica din Cedar Rapids ŞTIRI LOCALE
Echipa de înot moare în explozie Un supravieţuitor
"Kirk Holloway, câştigător la probă de 100 m liber,
"aruncat prin fereastră.
"Declarat mort la faţa locului.
"Abe Ikeman, jucător în prima echipă, distincţia All-American, plămâni striviţi.
"Carl Sandoval, campion la 50 m liber,
"a supravieţuit până la spital. Moare în urma hemoragiei interne."
Cred că ştiţi totul.
Ştiu cum e să-ţi pierzi echipa.
Da?
Şi cum e să trăieşti într-un orăşel...
în care ceilalţi cred că tu le-ai omorât fratele,
fiul său cel mai bun prieten?
Ştiţi cum e şi asta?
Orăşelul acela în care toţi se salută între ei,
evitându-te doar pe tine?
Am citit raportul poliţiei. N-aveai alcool în sânge în noaptea aia.
Cred că aţi dat cu banul cine să rămână treaz ca să conducă.
Ai pierdut.
Şi ar trebui să mă simt mai bine?
Nu, dar înseamnă că a fost un accident.
Aşa scrie aici.
Aveai 16 ani, Jake.
Nu sunt preotul tău, dar...
Cred că poţi fi absolvit.
Mă absolviţi?
Credeţi că rezolvaţi problema cu aburelile voastre psihologice.
Ce caut aici? Dar dvs.?
Sunteţi prea bătrân pentru asta. V-a trecut vremea.
Nu vreţi să daţi lecţii unor puşti într-o piscină. Am dreptate?
Puţin îmi pasă ce aţi citit şi cu cine aţi vorbit.
Nu ştiţi nimic despre mine. Am situaţia sub control.
Se vede.
Singura diferenţa dintre noi este...
că eu nu am pe braţ numele celor pe care i-am pierdut.
Ştiu cum te simţi, Jake.
Şi eu mă simt la fel.
Mă întreb în fiecare zi de ce am supravieţuit eu.
- Şi? - Şi...
Dacă nu-mi pot da mie un răspuns,
cu siguranţă n-o să încerc să-ţi răspund ţie.
Ia loc.
Vreau să începi să fii un membru al acestei echipe,
echipa pe care o ai acum.
Eşti dotat, Jake.
Eşti cel mai bun înotător din acest program,
de departe cel mai bun.
O dovedeşte panoul de recorduri.
Dar ştii ce văd eu?
Văd o persoană care va ajunge prima la victimă.
Văd pe cineva suficient de puternic să reziste.
Văd un om care poate salva o viaţă pe care nimeni altul n-o poate salva.
Vrei să onorezi iniţialele de pe braţ?
Fructifică înzestrarea pe care o ai.
Salvează-i pe cei pe care poţi.
Ce a fost a fost.
N-o să mă exmatriculaţi?
De ce? Pentru că i-ai luat apărarea unui prieten în bar?
Am probleme mai mari.
La dracu', n-ar strica o bere.
Scuze.
O să mă gândesc neoficial în seara asta la ce s-a întâmplat.
A fost o invitaţie.
Aha.
Cred că glumiţi.
- Cum ţi-au spus? - "Salvamari în băltoace", dar nu...
Dar mi-a trecut supărarea.
- E o chestie copilărească. - Mergem doar să bem o bere.
Perfect. Sunt mai beţi şi mai furioşi.
Bună. Două beri.
- Glumeşti. - Aşa am spus şi eu.
Nu vreau necazuri.
Nu ne plac deloc, nu-i aşa?
Nu. Cred că sunt mai buni ca noi pentru că sunt pregătiţi de luptă.
Noi suntem Paza de Coastă.
Nimeni nu ne apreciază până n-are nevoie de noi.
El e?
Da.
Să vă întreb ceva înainte să ne dea borşul pe nas.
Vieţile pe care le-aţi salvat... Care e numărul adevărat?
Vrei să te sinucizi sau eşti doar idiot?
De data asta, să zicem că sunt idiot.
- Salut. - Salut.
Cine e, taică-tău?
Ce mă bucur că mai eşti aici.
- Serios? - Da.
- În spate. - Înapoi! Am spus să vă retrageţi.
Ar fi cazul să plecaţi.
Sigur.
Haide, Jake.
Luaţi loc. Beţi o bere.
- Ne-a ieşit mai bine decât speram. - Da.
- Ce l-a apucat? - Nu ştiu.
Vreau să-mi cer scuze...
pentru ce-am spus mai devreme, că sunteţi bătrân şi trecut.
Vreţi să-mi spuneţi şi dvs. ceva?
Ce anume?
Nu ştiu, dar eu v-am cerut scuze.
M-am gândit...
că poate aţi spus sau aţi făcut ceva...
pentru care vreţi să-mi cereţi scuze.
De ce?
Pentru că aşa se face.
Habar n-aveţi să cereţi scuze. '
Habar n-aveţi ce-s alea scuze. '
- Alo? - Bună. Eu sunt.
Eşti bine? Ce s-a întâmplat? Te-am aşteptat două ore.
Da. Nu. Îmi pare rău.
Ce s-a întâmplat?
E o poveste foarte lungă.
Cum să-ţi spun pe scurt?
A fost cea mai frumoasă noapte groaznică din viaţa mea.
Mă bucur că unii s-au distrat.
Ne vedem mâine seară?
Am şedinţă cu părinţii.
Dar poimâine seară?
Am şedinţe cu părinţii toată săptămâna.
- Mă duci cu vorba? - Nu, Jake.
N-aş face nimănui asta.
Trebuie să mă trezesc peste câteva ore. Trebuie să închid.
- Bine. - Pa.
Vă amintiţi ce aţi învăţat la sol.
Acelaşi lucru acum. Vom rămâne uniţi.
Indiferent ce se va întâmpla în larg, rămâneţi uniţi.
Orice decizie luaţi, o luaţi în echipă.
Suntem antrenaţi să sărim de la 4 - 6 m.
Dacă veţi sări de la 15 m, va fi ca şi cum aţi cădea pe ciment.
Dacă veţi cădea de la 25 - 30 m, veţi muri.
Unde pleacă?
Vin să ne ia, nu-i aşa?
Nu ştiu. Hodge, tu ai mai trecut prin asta.
Vin după noi, nu-i aşa?
N-am ajuns niciodată aşa de departe.
- Glumeşti. - Nu până în ultima săptămână.
Nu se mai întorc.
- Ce facem? - Fiţi atenţi.
Rămânem uniţi.
Nu rămâne nimeni în urmă.
Dacă rămâne cineva în urmă, îl aşteptăm până-şi revine.
Suntem o echipă. Ura!
- Ura! - Ura!
Hai s-o facem, 5506.
E în regulă, d-le, sunt de la Paza de Coastă SUA.
Din nou.
Sunt un salvamar al Pazei de Coastă. Am venit să vă ajut.
Pauză.
Clasă, salutaţi.
Hodge, vino la marginea piscinei.
Să trăiţi, am înţeles.
Ura!
Uşurel.
Cred că a fost un pumn norocos.
Hodge!
- Vă simţiţi bine? - Rămâi acolo!
Bravo, Charlie.
Bine lucrat.
Ura, d-le maistru militar Skinner.
Clasă 5506, la trei strigaţi: "Ura, Hodge!"
Unu, doi, trei.
Ura, Hodge.
Bravo ţie!
Să-şi dea jos echipamentul.
- Daţi-vă jos echipamentul. - Jos echipamentul!
Daţi-l jos.
Clasă 5506, m-aţi căuta dacă m-aş rătăci?
Da, să trăiţi!
Aţi veni să mă salvaţi dacă m-aş îneca?
Da, să trăiţi!
Vă cred.
Îmi pun mari speranţe în promoţia asta.
Îmi pun mari speranţe în tine.
Matthew Stokes, Savannah, Georgia.
- Matthew, bine lucrat. - Ura, d-le comandor.
Kenneth Weatherly, Clearwater, Florida.
Du-te şi fă lucruri măreţe.
William Hodge, Astoria, Oregon.
Unde e dl. maistru militar clasa l?
A avut ocazia să se întoarcă la Kodiak şi n-a ratat-o.
Nu prea se poartă cu mănuşi.
E un lup de mare, Jake
şi, după cum s-a dovedit, un profesor bunicel.
Mult noroc.
Jacob Fischer, Kodiak, Alaska.
Felicitări, Jake. Fă-ne mândri de tine.
Am înţeles, să trăiţi.
Scott Reeves, Sitka, Alaska.
Doamnelor şi domnilor, absolvenţii.
Ura!
- Felicitări. - Mulţumesc mult.
- Bravo, băieţi. - Baftă.
- Felicitări. - Mulţumesc.
E în regulă.
Ştiam amândoi ce ne aşteaptă, nu?
O chestie ocazională.
Corect.
Să obţii tot ce ţi-ai dorit dintotdeauna.
Şi să doresc mereu mai mult.
Ai grijă de tine, Jake.
- Trebuie să plec la muncă. - Bine.
Pa.
În memoria lui Carl Billings
Doamnelor şi domnilor, bun-venit pe Stâncă.
Sunt căpitanul William Hadley, comandantul bazei aeriene Kodiak.
- Fischer. - Prezent.
Te conduce dl. Mitcheltree.
Ceilalţi, veniţi cu dl. Christiansen.
Vă va ajuta cu formalităţile.
Uimitor.
Nu numai că s-a întors în mare formă,
dar crede că mai ştie să gătească.
- Salut, Jake. Bine ai venit. - Ce mai faceţi?
- Mă bucur să te revăd. - Staţi la căldurică aici, nu?
Mă bucur că ai ştiut unde primeşti gratis de mâncare.
Avem nevoie de trei echipaje în Sitka.
Ai grijă să ajungă.
Vine un echipaj joia viitoare.
V-aţi împăcat cu soţia?
Tu ai clarificat lucrurile cu tânăra aceea?
Mai ai o şansă.
Am vrut să vă pun o întrebare când eram la şcoală,
dar n-am făcut-o.
Când nu poţi să-i salvezi pe toţi,
cum hotărăşti pe care să-l alegi?
Cred că fiecare o face în felul lui, Jake.
Eu iau o decizie simplă.
Îl salvez pe primul la care ajung sau pe cel mai neajutorat,
apoi înot cât pot de repede,
atât cât mă ţin puterile.
Iar marea îi înghite pe restul.
Credeţi că sunt pregătit?
Nu mai sunt profesorul tău. Sunt colegul tău salvamar.
Nu răspunsul ăsta îl căutam.
Dacă nu credeam că eşti pregătit, nu te trimiteam în Marea Bering.
6030, aici Centrul Operaţional Kodiak.
Deturnăm misiunea de antrenament.
Avem doi caiacişti blocaţi într-o peşteră,
la 1,5 km de Saltery Cove.
- Recepţionat? - 6030, recepţionat.
- Deturnăm antrenamentul. - Avem un caz real acum.
Bine, băieţi, vine mareea...
şi dinspre nord vin valuri înalte de până la 2,5 m.
Ce zici să-l iei pe Fischer cu tine?
Îl iau cu mine. E pregătit.
Nu cred că vor fi probleme să pătrundeţi acolo.
Cred va fi dificil să ieşiţi de acolo.
De aceea îl iau pe Jake cu mine. Înoată ca o barcă cu motor.
Baza Kodiak, aici 6030. Suntem la locul indicat.
Nici urmă de caiacişti. Cobor cu elicopterul.
Uşa cabinei e deschisă.
Valurile alea au sigur trei metri.
Salvamarul se apropie de uşă.
Nu uita, ai înţeles?
Valurile se izbesc cu toată greutatea de gura peşterii.
Trebuie să analizezi hidraulică, să numeri valurile...
şi să aştepţi retragerea lor.
Verificarea înotătorului.
Sper din suflet că ai fost atent la ore, Barcă cu Motor.
Salvamarii sunt în apă.
Au coborât cu bine.
Salvamarul Unu stabileşte contactul cu Salvamarul Doi.
Hei!
Aici!
- Aici! - Chiar aici!
I-am găsit. La ora trei.
Chiar aici.
Suntem salvamari. Vă scoatem de aici.
Nu pot să cred că aţi ajuns până aici.
Dă-mi mâna.
Doar voi doi?
Da. E rănit rău la braţ.
Bine.
Salvamar Unu. Am doi supravieţuitori. Îi ridicăm cu coşul.
Recepţionat.
E rupt aici?
Ia-l întâi pe el. Suie-l în coş.
Eu vin cu celălalt în spatele tău.
- Ai auzit? - Da.
- Ai înţeles? - Da.
Te ajut să cobori în apă.
- Bine. - Stai liniştit. Te ţin.
Bine.
- Eşti cu mine. - Bine.
Nu prea ştiu să înot.
- Nu prea ştii să înoţi? - Nu, d-le.
Nu-i nimic. Eu înot binişor. Fă pluta.
- Stai puţin. Nu luăm barca? - Eu sunt barca.
Stai puţin.
- Nu sunt pregătit. Nu pot... - Hei!
- Stai puţin... - Linişteşte-te!
Ceva nu e în regulă.
Salvamarul Unu se întoarce în peşteră.
Ce s-a întâmplat?
S-a lovit de un buştean.
Ce? Ce faci...
Ce...
- S-a dus, Jake. - Ba nu.
Are doar o tăietură la cap.
Pornim. Haide.
Să-i dăm drumul!
Hai!
D-le maistru militar Randall! Fiţi atent.
E o chestie de fizică.
Vom aştepta retragerea valului, ne-am înţeles?
Bine.
Tu spui când ieşim.
Acum!
Ştiu că eşti obosit. Ştiu că te simţi obosit.
Dar trebuie să ţii ochii deschişi.
Ne-am înţeles? Trebuie să-l ţii de vorbă.
- Vorbeşte cu el. - Bine.
D-le!
Îmi deschizi astea, te rog?
Dă-mi-le una câte una.
Reyes!
E teafăr.
Sunt aici, amice.
- Bine. - Sunt aici.
- Robert! - Sunt bine.
Are fracturi multiple în radiusul drept.
Am încercat să-i imobilizăm braţul.
I-am pus un guler cervical,
dar mai mult preventiv.
Mulţumesc.
Acesta e probabil sub şoc.
Le-am monitorizat organele vitale.
Sunt amândoi într-o stare uşoară de hipotermie, dar îşi revin.
Vă mulţumim mult.
Cu plăcere.
Se mai întâmplă, Ben.
Nu mie. Nu aşa.
Vreau să le semnezi în faţa mea.
De ce nu vrei să te mai gândeşti puţin?
Nu. S-a...
S-a terminat. Semnează.
Te rog.
Putea să i se întâmple oricui.
Poate.
Dar dacă se repetă? Ce fac atunci?
Puştiul s-a ales doar cu nişte copci. O să-şi revină.
L-am scos de acolo.
Tu l-ai scos.
Te-ai descurcat perfect în larg.
Am fost mândru de tine.
Ce veţi face?
Un prieten m-a sfătuit odată să mă apuc de pescuit.
Mă gândesc să-i urmez sfatul.
De pescuit?
Da.
Tipii ca noi nu pescuiesc.
Am mai auzit replica asta.
Înainte să plecaţi,
trebuie să aflu un lucru.
Care e numărul adevărat?
Douăzeci şi doi.
Douăzeci şi doi?
Nu e rău. Nu e tocmai 200...
N-am salvat douăzeci şi două de persoane, Jake.
Doar socoteala asta am ţinut-o.
Aşa nu mai simţi gustul sărat al mării.
Bună.
Te-ai reapucat de pictat?
Da. E o lumină frumoasă aici.
Vreau...
să-mi cer scuze pentru telefoanele pe care ţi le-am dat.
Ar fi trebuit să-ţi respect nevoia de spaţiu.
Şi te-ai gândit că dacă vii neanunţat...
îmi transmiţi asta cel mai bine?
Hei.
- Te rog, doar... - Ben.
Vreau s-o păstrezi, împreună cu astea.
Le-am semnat.
De ce acum?
Am avut un caz cu ceva timp în urmă.
Un cuplu se înecă.
Când am ajuns acolo,
soţul îşi băga soţia la fund,
încercând să se menţină el la suprafaţă.
E doar un instinct de supravieţuire.
Mi-a trebuit...
Mi-a trebuit mult timp să înţeleg că şi eu fac acelaşi lucru.
Fir-ar să fie.
Scuză-mă.
Nu răspunzi?
Nu mai sunt salvamar, Helen.
Pa, iubito.
Fiţi atenţi.
Avem un vas de pescuit de 22 m în naufragiu,
care ia apă.
A rămas blocat în larg, cu un echipaj de patru oameni la bord.
Pompele de golire a apei nu mai fac faţă,
aşa că nu se pune problema dacă se va scufunda, ci când.
Leag-o bine. Trebuie s-o legăm bine.
Va veni un moment în care va trebui să spuneţi nu.
Vă veţi confrunta cu grupuri între cinci şi 20, toţi spunând: "Salvează-mă."
Aşteaptă un miracol.
La 24 de ani,
tu trebuie să devii acel miracol.
Sună bine. Pregătim lansarea salvamarului în apă.
- Eşti de acord, Jake? - Da.
Când te lansăm, va trebui să te lăsăm pe creasta valului...
ca să te laşi dus de val până la barcă.
- Ai înţeles? - Recepţionat.
Avem doar 20 de minute la dispoziţie,
- aşa că trebuie să ne grăbim. - Recepţionat.
Am vasul în vizor. La ora două, cam 50 m.
Uşa cabinei, deschisă.
Verificare înainte de lansarea în cădere liberă.
Vasul a fost lovit de un val.
Se pare că unul e peste bord.
Atârnă de plasa de încărcare.
Trebuie să ducem salvamarul acolo.
Computerul arată 60 de noduri...
Oprim transmisia.
Pregătiţi-vă pentru lansarea în apă a salvamarului.
Verificare echipament, partea a doua.
Salvamarul se pregăteşte.
Verificare terminată. Salvamarul iese.
Recepţionat. Verificare salvamar.
Salvamarul e la uşă. Verificare salvamar.
Eşti gata?
Dumnezeu să te ajute dacă nu eşti gata, băiete.
Salvamarul s-a lansat.
E bine. Se îndreaptă spre vas.
Taie foarte bine valurile.
Se apropie de vas.
E lângă vas.
Cât ne bucurăm să te vedem!
Baza Kodiak, aici 6034.
Fischer e la bord, dar vasul e avariat.
Ia foarte multă apă. Nu mai rezistă mult.
Rămâneţi pe recepţie.
Câţi sunteţi? E cineva rănit?
Patru băieţi.
El are piciorul rupt.
Căpitanul e în cală. Încearcă să pornească pompele.
- Bine, îl ridicăm pe el primul. - Bine.
Baza Kodiak, aici 6034.
Sunt trei răniţi pe punte şi un om în cală.
Ce vrei să fac?
Ajută-mă să-l ţin.
- Bagă-l înăuntru. - Bine.
Ridicăm coşul.
Pune-ţi centura!
Căpitanul e în cală şi mai e un om pe punte.
Ajută-l. Leagă-te. Dă-te la o parte.
Repet, barca se scufundă repede. Opt minute şi rămânem fără combustibil.
Urcă în coş.
Am primit semnalul de ridicare.
Ţine-te.
Salvamar Unu, răspunde.
Salvamar Unu, 6034.
Fischer, răspunde.
Salvamar Unu, răspunde.
- Aici Salvamar Unu. - Te recepţionăm, spune.
Mai am unul jos. Mă duc după el.
Salvamar Unu. Mai ai şapte minute la dispoziţie.
Cobor.
- Căpitane? - Da!
Căpitane!
Sunt salvamar. Am venit să te ajut.
Ţi-ai prins piciorul aici?
Tot piciorul!
Am încercat să desfac cârligul, dar am rămas înţepenit.
Sunt Salvamarul Unu.
Căpitanul e în sala maşinilor. E înţepenit.
Va dura puţin timp.
Salvamar Unu, nu mai avem timp.
Vasul e foarte avariat. Mai avem două minute la dispoziţie.
Nu plec de aici fără el.
Trimiteţi pe cineva după noi căci rămân aici cu el.
Negativ, Salvamar Unu. Întoarce-te imediat la bord.
Salvamar Unu, 6034.
Baza Kodiak, aici 6034.
Ne reîntoarcem la bază.
Lăsăm salvamarul la locul accidentului.
Repet, lăsăm salvamarul la locul accidentului.
Cine mai e la bază?
Mai avem un 08, dar niciun echipaj.
- Pregăteşte-l. - Da, să trăiţi.
Cpt. Krauss, pune-ţi echipamentul. Ne ocupăm noi de asta.
Îmi trebuie un salvamar.
Nu te îngrijora.
O să-l recupereze.
Nu te îngrijora!
Acum.
Ţine-te.
- Eşti gata să te întorci acasă? - Da.
Căpitane!
- Avem permisiunea? - Da.
Perfect.
Salvamar Unu, aici 6008.
Mă auzi?
Răspunde, Salvamar Unu. Aici 6008, mă auzi?
Hai, Jake, răspunde.
Deschidem uşa cabinei. Uşa cabinei e deschisă.
Bine, acolo. Pe dreapta. Nimeni pe punte.
Văd obiectivul.
Du-mă jos, în partea dreaptă.
Încearcă să eviţi velatura.
Salvamarul indică pupa, în dreapta.
Pupa, în dreapta.
Bine, aşa o să facem.
Verificare echipament, partea a doua,
pentru lansarea salvamarului cu harnaşament.
- Fără cablu adiţional. - Pompa suplimentară pornită.
Vom face coborârea de la 30 m.
Recepţionat.
Baza Kodiak, aici 6028.
Salvamarul e pregătit. Verificăm greutatea.
Verificare completă. Salvamarul iese pe uşă.
Salvamarul e în afară. Salvamarul coboară.
Elicopterul Pazei de Coastă, mă auziţi?
Aici Salvamarul Unu.
Mă auziţi?
Înainte, 40 grade dreapta.
Înainte, 30. Menţine altitudinea.
Recepţionat.
Stai. Probleme cu cablul.
Îl cobor pe cel de rezervă.
Paza de Coastă, aici Salvamarul Unu!
Sunt în sala maşinilor şi cala se umple cu apă!
- Încearcă să-l desfacă. - Haide.
Gata, a desfăcut cablul.
Bravo, băiete.
A dat drumul cablului. O bucată e roasă.
Dar mai poate fi folosit. E bun. Doar pe ăsta îl avem.
Bine.
Înapoi şi la stânga.
Înapoi şi la stânga. Recepţionat.
Jake.
Haide.
Jake!
Jake?
D-le instructor, dvs. sunteţi?
Peştişorule!
Am verificat toate încuietorile de la uşă. Sunt blocate.
Nu, am văzut care e problema.
Se umple până sus, d-le!
Scoate-mă de aici!
Sunt aproape complet sub apă! Trebuie să deschizi uşa!
Rezistă, Jake.
D-le, corpul căpitanului!
Trebuie să renunţăm la el. Hai.
Jake, a murit!
Jake!
les ambii salvamari.
- Îi văd pe amândoi. - Gata, i-am văzut.
Coborâm cablul.
Înainte, 40 grade dreapta. Cârligul e la jumătatea distanţei.
Mă agăţ de tine.
Avem o singură şansă să-l prindem.
M-am agăţat.
M-am agăţat!
Parcă vă duceaţi la pescuit.
Şi asta cum se numeşte?
Atenţie!
Începe să cedeze cablul! Cablul! Fără balans!
Menţine poziţia. Încerc să-i aduc înăuntru.
Trebuie să-l înfăşor pe troliu.
Ce faci?
Nici să nu te gândeşti.
Nu va rezista cu amândoi.
Ce...
Ba va rezista! N-o face! Va rezista!
Maistrul a căzut!
L-a prins Jake.
Trebuie să-i trag sus.
Nu-ţi dau drumul!
Ştiu.
Nu!
Coboară-mă!
A căzut! Randall a căzut! S-a izbit de apă!
Coboară-mă!
A fost lovit de val şi de resturile epavei.
- Lasă-mă jos! - Nu pot!
Trebuie să mă cobori acum!
Vreau să mă desprind!
- Trebuie să mă cobori! - Nu pot!
Mă arunc de aici!
Dac-o faci, nu te mai putem salva. Nu vă pot pierde pe amândoi!
Am pierdut un salvamar.
A văzut că nu ţinea cablul şi s-a desprins.
Era la aproximativ 25 m.
N-a ieşit la suprafaţă. Nu-l văd.
Aprinde proiectoarele de aterizare.
Monitorizăm transmisia radio.
Ne uităm după semnale luminoase, flash-uri. A căzut peste epavă.
Am pierdut un salvamar.
Paza de Coastă a efectuat una dintre cele mai ample căutări...
a unui singur om, din istorie,
dar n-a fost găsit corpul maistrului militar clasa l Ben Randall.
Îmi pare rău, Helen.
Nu mai putem face nimic.
Cum se naşte o legendă?
În funcţie de ceea ce faci în timpul vieţii...
Lui Randall nu-i plăceau festivităţile.
...sau de cum îşi aduc aminte de tine când nu mai eşti?
Unii chiar cred...
că a reuşit să înoate până pe Insulele Aleutine.
Stă undeva, pe o plajă îndepărtată,
cu o undiţă în mână.
Dar am găsit răspunsul câteva săptămâni mai târziu.
Unde e?
Nu mai e nimeni.
Ba da, era acolo.
A stat cu mine tot timpul.
A zis că mă va ţine până vor veni ajutoarele.
Nu mi-a dat drumul.
Există o legendă despre un om care trăieşte în mare.
Pescuieşte oamenii,
e ultima speranţă a celor părăsiţi.
I se spune Păzitorul.
Ben Randall spunea mereu că în viaţă trebuie să alegi.
În cele din urmă, m-a ajut să aleg.
Ce vă amintiţi?
Cum mirosea? Ce aţi văzut?
Cum v-a făcut...
să vă simţiţi?
Mă întorc imediat.
Ce cauţi aici?
Te-am minţit.
Nu mă pricep la relaţii ocazionale.
ReSincronizare: Agentuoo7 Subtitrări-Noi Team - www.subtitrari-noi.ro
ÎN ONOAREA MEMBRILOR PAZEI DE COASTĂ AMERICANE
"CA CEILALŢI SĂ TRĂIASCĂ"
Subtitrare descarcata de pe www.RegieLive.ro Portalul Studentesc Nr. 1 in Romania